Hei, mødre. Det er Stephanie.
I dag skal dere få oppskriften på sjokoladekjeks med squash.
Men først har mange spurt hvordan det går med Emily.
For dere nye på vlogen, så har min bestevenn Emily forsvunnet.
Hun ba om en tjeneste, å hente sønnen Nicky på skolen.
Det er fem dager siden, og hun er ikke tilbake ennå.
Unnskyld. Vi er veldig bekymret. Jeg gjør alt for å hjelpe politiet.
Men jeg kjente henne nok ikke så godt som jeg trodde.
Som min salig mor sa: hemmeligheter er som margarin.
Lettspredd, men skader hjertet.
Selv om vi er forskjellige, ser jeg på Emily som bestevennen min.
Hun er en nydelig, elegant kvinne. Sønnene våre førte oss sammen.
Jeg tar det fra begynnelsen, for våre nye venner.
Jeg møtte Emily for et par uker siden på skolen.
Det var internasjonal matdag i min sønns førsteklasse.
Jeg fikk Sverige igjen, og laget mine kjente kjøttfrie kjøttkaker.
- Dere er døde! Jeg har drept alle! - Ikke meg. Jeg våknet til live.
Jeg vil takke alle som bidro til dagens festmåltid.
Har vi ikke lært mye om mat fra hele verden, barn?
- Gi foreldrene en stor applaus. - Det er flott.
- Smil! - Hvor får hun energien fra?
- Hva ser du på? - Metamfetamin i kjøttkakene.
Det er påmeldingsskjemaet til basaren neste uke.
Ikke velg mer enn en oppgave. De andre må også få sjansen.
Miles, pass på fingrene når du leker med Nickys lastebil.
- Har Nickys mor meldt seg? - Emily, frivillig? Over hennes lik.
Tenk å drive PR for Dennis Nylon. Så mye gratis greier hun må få.
Jeg kan overlate pynten til Emily.
Kan hun ikke, tar jeg med ballonger og heliumflaske.
- Har du virkelig en heliumflaske? - Det tror jeg mange har, Stacy.
For barn elsker ballonger. Har ikke du?
- Er du en dårlig mor? Jeg tuller. - Vi er elendige foreldre.
- Det er en perfekt plan, Stephanie. - Godt tenkt, Stephanie.
Hei, nurket. Flott arbeid, nurket.
- Nurket? - Takk, mor.
- Kan jeg og Miles ha lekestund? - Jeg vet ikke.
Vi må spørre moren din, og hun er på arbeid.
Hun er der borte.
Kom, lillemann.
Skatt. Se på genseren din. Traff noe av maten munnen også?
- Spør henne, Nicky! - Om hva?
- Vi vil ha lekestund. - Mor skal leke med lykkepillene.
- Lekestund! Lekestund! - Nei, vær så snill.
- Jeg har masse arbeid. - Jeg får aldri ha det gøy.
Du fikk spjære skamleppene mine da du kom ut. Bare hyggelig.
Drikker du? Jeg trenger en martini.
Jeg liker martini. Det er lenge siden sist.
Men det er godt. Jeg fikk en med sjokolade.
Alkohol og sjokolade. Mammalivet ...!
- Ingen lekestund. Kom nå. - Da blir jeg her.
- Gud, så jævlig sta han er. - Den må ikke være med sjokolade.
Jeg tror ikke jeg vinner her.
Blir du med hjem og tar en drink? Jeg trenger visst forsterkning.
- Er jeg forsterkningen? - Drikker sønnen din?
- Det er aldri for tidlig å lære det. - Nå tuller du nok, men ja takk.
- Kom, da. - Vi finner frem paraplyen din.
- Hva skal de snakke om? - Emily spiser Stephanie levende.
Da får hun iallfall i seg noe. Hva går det av deg?
- Vis ham rommet ditt. - Ikke løp! Vær forsiktige!
- Søte sokker. - Takk.
Jeg har kjøpt dem på Target. En pakke for 10 dollar.
De har med andre dyr også. Allslags dyr med hår på...
- Noe så virkelighetstro. - Ja.
- Liker du det? - Det må man jo bare. Det er...
Ja, ikke sant? Jeg farget håret da. Jeg kjeder meg lett.
Ja. Har du malt det?
Nei, det er malt av en nesten berømt maler fra East Village.
Jeg kjenner mange nesten berømte. Jeg sto litt modell som student.
- Så ble den grisen besatt av meg. - Sånt skjer.
Jeg stjal maleriet. Kanskje det ble verd penger en dag... Men neida.
- Det er et fantastisk hus. - Takk. Et jævla pengesluk.
Huff da.
Unnskyld. Vi sier det hjemme når noen banner. Det er en vane.
Vi har et Huffeglass ved anretningen.
Vi legger på 25 cent for hvert banneord.
- Knus glasset. Det kan endre livet. - Ja. Unnskyld.
Ikke si unnskyld. Det er en forkrøplende kvinnevane.
- Ikke unnskyld deg for noe. - Helt sant. Et godt råd, takk.
- Nydelig musikk. - Takk.
Den får meg til å glemme dette drittstedet. Jeg henter spriten.
Jeg ble grepet av stemningen.
Vis litt mer.
Det likte jeg.
- Du må elske å lage mat her. - Ikke egentlig. Sean gjør.
- Sikkert for å unngå å skrive. - Er mannen din forfatter?
Han skrev en bok for ti år siden, og da ble han byens helt.
Jeg måtte ty til sjikane for å få ham i garnet.
Men han har ikke skrevet siden. Villedende reklame.
- Hva heter boka? - "Mørke ved daggry".
- Den har jeg lest i bokklubben. - Er det sant?
Da jeg ble enslig mor ble jeg med i en bokklubb, og det var første bok.
- Den er veldig fin. - Er du skilt?
Enke.
Får jeg spørre hvordan han døde?
- En bilulykke. - Så forferdelig.
- Min bror Chris satt på. - Det er ikke sant.
Med et slag var de to viktigste mennene i mitt liv vekk.
Triste historier rører meg ikke, men den... den var brutal.
Jeg pleier ikke å fortelle sånt til folk jeg nettopp har møtt. Unnskyld.
Sier du unnskyld igjen, fiker jeg deg opp.
Jeg sier ikke unnskyld. Den vanen er vrien å bryte.
- Ja, det er den. Dater du noen? - Nei. Snevert utvalg i Warfield.
- Du er 90 minutter fra byen. - Jeg kan ikke date en bygutt.
Jeg prøvde nettdating, til denne morens hode endte i søpla.
Da sa jeg: "Nei takk. Slett."
- Hva? - Du er for sexy til å gi opp.
Det var pent sagt.
Ender hodet ditt i søpla får det bare være.
Jeg trodde ikke jeg endte som enslig mor med lite penger.
Mannen min hadde en liten livsforsikring.
Jeg har spart halvparten til Miles skal studere, -
- men pengene tar slutt i 2020.
Gudskjelov for livsforsikringen. Mannen min har ikke noen.
Men han bruker penger som en full sjømann.
Jeg betaler faen meg alt. Vi kan ikke selge huset.
- Vi kjøpte det i boligboblen. - Jeg elsker det. Ikke selg det.
Var jeg deg, ville jeg kost meg på kjøkkenet dagen lang.
Kanskje du bør flytte inn.
- Skål for oss lånefattige. - Skål.
Hva er det?
- Enda en feil avgjørelse. - Er det barmhjertighetssymbolet?
Mor Teresa og jeg er egentlig samme person.
- En fin kontrast til ringen. - Takk. Det er et arvestykke.
Den tilhørte Seans oldemor og mor, og hun ville jeg skulle ha den.
Hvem sin Subaru sperrer garasjen?
- Det er min. Unnskyld... - Hva behager?
- Jeg må visst slutte å si unnskyld. - Eller så må hun begynne.
Martini? Klokken er nok 17 et eller annet sted.
Fant du på den klisjeen selv? Han er en fremragende forfatter.
- Du inspirerer meg. - Åpenbart ikke nok.
Takk for at du handlet, sa han så spydig han kunne.
Jeg tenkte du ville ha en pause fra å ikke skrive... hele dagen.
Så fikk hun gitt ham banesår, og vant dermed dysten. Godt slag.
Det er Stephanie. Sønnen går på skole med vår.
- Hun har lest boken din. - Den er flott. Rene Thackeray.
- Hun har virkelig lest den. - De færreste drar frem Thackeray.
Jeg tok engelsk, før ammetåken, og skrev om "Canterbury-fortellingene."
"Da begynte Arcite å kaste blikk på den dame som gikk der nede."
"Og hennes skjønnhet såret ham så dypt."
- Vil dere være alene? - Jeg likte det.
Skal jeg lage en drink til deg?
Nei takk. Kos dere, så tar jeg en dusj.
- Hyggelig å møte deg, Sharon. - Takk i like måte.
- Han er dårlig til å huske navn. - Stephanie er jo sært. Med "ph"...
- For et søtt par dere er. - Vi er nesten konkurs.
Og vi finner ingen barnepike, så... vi drukner.
Hvis du trenger at jeg henter Nicky, eller en frikveld...
- Ville du gjort meg den tjenesten? - Ja, hva som helst.
Hei, mødre. Det er Stephanie. Velkommen, hvis du er ny.
Dagens tema er vennskap, så vi skal lage vennskapsarmbånd.
Jeg forstår ikke spliden mellom yrkeskvinner og husmødre.
Jeg sliter med å få venner i noen leir.
Emily. Hva skjer?
Kan du hente Nicky? Jeg sitter i et møte som aldri tar slutt.
Ja, gjerne det. Jeg har nettopp kjøpt en svær pakke perler...
- Du er en knupp. - Er det mat Nicky ikke bør spise?
Ikke gi ham sånt han ikke liker. Takk.
Fint. Så morsom hun er.
Nei, Dennis. Nå skal du høre.
Jeg passer jobben, du tar tabletter, og så ringer jeg senere.
Jeg kan ikke høre deg. Jeg er i en heis.
Jeg vil ha kjøtt!
Vi bare leker Darth Mamma. Faren var flinkere med utelek.
Ikke rakk ned på deg selv for å trøste en dårlig mor.
Jeg gjorde ikke det. Jeg syns du er en veldig god mor.
Nei. Sønnen din hadde med hummersuppe som niste.
Jeg husker knapt nisteboksen.
Det beste jeg kunne gjort for Nicky var å skyte meg i huet.
- Jeg tuller. - Akkurat, ja.
Du jobber i New York, så...
Herregud!
- Tok du bilde av meg? - Jeg lager årboken.
Ba jeg deg om det? Slett det.
Du ser veldig chic ut. Det er bare til de andre foreldrene.
Slett det, ellers får den årboken faen meg trykkeforbud.
- Det er borte. Farvel. - Aldri gjør det mer.
Det må du unnskylde... Jeg mente ikke å fornærme deg.
- I ditt fag er det nok veldig nøye. - Alt i orden.
- Jeg er nok ikke som dine venner. - Du vil ikke være venner med meg.
Kjære Dennis. Vi prøver en gang til.
Dra hjem, slapp av, og ikke ring meg mer.
- Snakker du sånn til sjefen din? - Du må fly rett i strupen på dem.
- Ellers driter de deg midt i trynet. - Ja, det forstår jeg.
- Skal vi stikke? Mor må ha en drink. - Ja.
- Klart det. - Nicky!
Javel, gutter. Vi skal dra.
Kom her, Nicky! Nå!
Jeg har en gave til deg. Lukk øynene. Rekk frem den tatoverte hånden.
- Jo. Jeg kan vente hele dagen. - Skal du fri til meg?
- Jeg laget det til deg. - Laget du det til meg?
- Det matcher den stripete dressen. - Så snilt. Ingen gjør sånt for meg.
Jeg pleide å se "Forhekset", og det var så herlig -
- når Samantha laget martini til Darrin.
- Da føler jeg meg skikkelig jålete. - Du er den nerden, da...
- Jeg vil ha ekte martini. - Er ikke denne ekte?
Sean og jeg fikk ekte i London. Hemmeligheten er iskald gin.
Og glass fra fryseren. Forsvinn, falske martini.
En skvett vermouth.
Spinn den rundt. Og kast den. Rør den kluten og dø ...!
Så skjenker du gin.
Skjær en sitronskive.
Press oppi, med skallet frem. Fin liten dusj. Tørk kanten, og der...
- Og ikke noe jævla is. - Liker vi ikke is nå?
- Skiten ødelegger hele greia. - Hard dag på jobben?
- Av og til må jeg bare nullstille. - Skål.
Lager du en til meg?
Ser jeg nullstilt ut? For jeg føler meg nullstilt.
Du lukter godt. Hvilken parfyme er det?
- Gid jeg duftet som deg. - Takk. Dennis lager den.
Jeg kan skaffe deg et badekar fullt.
- Det ville vært skikkelig herlig. - Takk.
Jeg er veldig lei for at jeg tok det bildet.
- Gi deg. Bare glem det. - Det var veldig uhøflig.
- Du er snill. At du har overlevd... - Ikke så snill som du tror.
- La du ut åte nå? - Nei, jeg bare sier det.
Alle har en mørk side. Noen er bedre til å skjule den.
- Skal vi utveksle betroelser? - Nei.
- Hva er det villeste du har gjort? - Det går ikke. Du først.
For et par måneder siden ba vi Seans assistent på middag og en trekant.
- Var Sean sjalu på ham? - Sa jeg det var en mann?
Skikkelig kult, søster.
Er du okay? Jeg vil ikke sjokkere deg.
Jeg er ikke sjokkert. Jeg er helt kul og laissez faire.
Du er ikke seksuelt utagerende. Det er helt i orden.
Snerper er også mennesker.
Fortell hemmeligheten din.
Far døde da jeg gikk på high school.
En gutt dukket opp i begravelsen.
Han het Chris.
Han liknet far på en prikk da han var 30 år yngre.
Mor trodde hun så et spøkelse.
Han viste seg å være halvbroren min.
Er hemmeligheten din at faren din var utro?
Så fortell hemmeligheten din.
- Ut med den mørke siden. - Chris...
Det var sent, så han overnattet.
Vi snakket hele natten, og far var...
Far var den som forsto meg, og han var vekk.
Jeg var helt alene for første gang.
Men han ser meg. Altså, han virkelig ser meg.
Vi stirret på hverandre lenge.
Du må ikke bli for full til å fortelle ferdig.
Kanskje det ikke er så vågalt der du kommer fra.
Hva skjedde?
Vi sto der lenge.
Da jeg ville gi ham en klem, kysset vi hverandre.
Det er ekkelt.
Var det alt? Kysset du bare broren din?
Det er virkelig slibrig. Han er halvbror, ikke bror.
Men han er halvbroren din?
- Det skjedde mer. - Nei.
Jo, det gjorde.
- Du knullet ham. - Hva?
- Var han god? - Så ekkelt.
- Jeg vet ikke... - Så du knullet ham ikke?
- Si du ikke knullet ham. - Jeg sverger.
Sverg på din fars grav.
Herregud...
- Ikke... - Brorehore!
- Festlig. - Herregud.
- Og du passer sønnen min. - Jeg skulle ikke sagt det.
- Brorehore... - Det er den dumme martinien.
- Blir du til middag? - Ja takk, det ville vært deilig.
- Jeg gleder meg til maten alt. - Jeg lager ditt livs beste måltid.
Så får du samvittighetsgnag fordi du var så slem.
Jeg liker deg!
Hei, mødre, Stephanie her. Dagens tema er et perfekt førstehjelpsskrin.
- Hei. - Gudskjelov.
- Nå er det full krise. - For et sammentreff.
- Du må hjelpe meg. - Er du okay?
Vil du gjøre meg en tjeneste og hente Nicky etter skolen?
Seans mor brakk hoften, og jeg må brannslukke på jobben.
Stakkars Sean og stakkars deg. Jeg hjelper gjerne til.
Din engel. Jeg må stikke. Jeg skylder deg en tjeneste.
- Nicky er i gode hender. - Du er et godt menneske.
- Du er en sann venn. - Bare hyggelig. Vi snakkes.
Stans! Jeg kan se to gutter som skal ha lekestund.
- Fint du tok jobben som barnepike. - Barnepike?
Emily så etter en barnepike.
Vi er bare venner. Jeg hjelper henne som venn.
Unnskyld, jeg visste ikke dere var så nære venner.
Det er vi. Vi drikker sterk martini fra London sammen.
Hvis dere ikke slåss i bilen, lager jeg ispinner til dere.
Hun vet ikke at hun jobber gratis.
Skal jeg gi Nicky et bad?
Hei Emily. Guttene hygger seg.
Det er Emily Nelson, PR-sjef for Dennis Nylon.
- Gi melding eller drit og dra. - Hei, Em. Det er Stephanie.
Du er sikkert midt i krisen, men Nicky spør når du henter ham.
Så bare si fra. Hold ut, og gi dem helsike.
Stephanie Smothers. Jeg er en venn, og passer sønnen.
Kan du bare fortelle meg hvor hun er?
Hun er i Miami et par dager. Vil du legge igjen beskjed?
Sa du et par dager?
- Et øyeblikk. - Hun sa ikke...
Filler´n, altså.
- Ja? - Hei, Sean. Det er Stephanie.
- Jeg fikk nummeret ditt av skolen. - Har det skjedd noe med Nicky?
Han har det bra. Han er hos meg.
Men Emily ba meg passe ham.
Det er to dager siden, og jeg har ikke hørt fra henne.
- Har du snakket med henne? - To dager?
- Hva sa hun? - Hun måtte slukke en storbrann.
- Jobben sier hun er i Miami. - Det kan nok stemme.
Jeg har opplevd sånne kriser før.
Når hun vet at Nicky blir passet, forsvinner hun en stund.
Så gøy.
Jeg flyr hjem i morgen og henter Nicky.
- I orden? - I orden.
´Miss Canterbury´.
Assistenten, Valerie, fikk ikke tak i henne, og det er rart.
Noen av mødrene syns vi bør varsle politiet.
- Har det virkelig gått så langt? - Vil du ha te?
La oss gjøre det. Ikke teen, men politiet.
- Sean? Politiet er her. - Okay.
- Når hørte dere fra henne sist? - For tre dager siden.
Jeg var i London. Mor har brukket hoften.
Det var leit. Det var en krise på arbeidet?
Ja, hun har en topplederjobb med stort personalansvar.
- Kvinner har grunn til å forsvinne. - Hva antyder du?
- Dere kranglet, du dro til London? - Og brakk mors hofte?
Du reiser, din kone stikker av.
Kanskje en nær venn hun tilbringer tid med?
Det er veldig uhøflig. Han er en hengiven mann og far.
Jeg har sett ham og kona. Det gnistrer som rene peisbålet.
- Vi må se på alle muligheter. - Det er en blindvei. Glem det.
- Hvor bor Emilys familie? - Hun har ingen familie.
Hun er enebarn. Foreldrene døde da hun var tenåring.
Det visste jeg ikke.
Vi melder henne savnet og kontakter dere om et par dager.
Hvis hun ikke dukker opp, kontakter vi politiet i Miami.
Skal du reise mer, mr. Townsend?
Nei, jeg blir her. Jeg blir hjemme med gutten min.
Vi finner veien ut selv.
Vi har jo slitt litt, men jeg trodde ikke hun ville forlate barnet sitt.
- Nei, hun forguder Nicky. - Min kone er en gåte.
Det tiltrakk meg. Det gjør henne umulig også.
- Hun er veldig reservert. - Hun vil iallfall ikke fotograferes.
Hun stengte Facebook-profilen min på grunn av et familiebilde en gang.
- Sosiale medier er vanskelige. - Du kan aldri helt nå henne.
Hun er som et skjønt spøkelse.
- Hun er aldri helt her. - Så poetisk.
- Derfor er du en god forfatter. - Jeg er ikke forfatter lenger.
Det ga jeg opp for å jakte henne resten av mitt liv.
- Jeg får bestille en drosje. - Ja.
Klokken er 25 minutter over ett. De slutter å kjøre klokken ett.
Det er en sovesofa, hvis du vil overnatte.
- Da blir Nicky glad. - Det ville vært nydelig.
- Hvem vil ha mer B-vitamin? - Jeg!
- Er det godt? - Ja.
Hei. Hva i allverden lager du?
Bakrussmoothier. Barna elsker dem.
Tips: fulle av grønnsaker, og de aner det ikke.
Det er så vrient å få barna til å spise grønnsaker.
- Vil du smake? - Gjerne.
Er det godt?
Vi får gjøre oss klar til skolen. Skole, skole.
Hei, mødre. Det er Stephanie. I dag lager jeg bakrussmoothie.
Jeg vil gjerne takke alle som skriver og spør om Emily.
Dette er fjerde dagen.
Sean kom hjem fra London.
Han jobber tett sammen med politiet.
Jeg vet at mange av dere tror mannen er den hovedmistenkte.
Jeg har sett krimserier.
Men jeg vil fortelle dere -
- at Sean var i London da Emily forsvant.
Noen av dere mener han gjorde det for å få alibi, -
- men han er en fantastisk ektemann og far.
Politiet har ikke utrettet stort, så jeg må ta saken i egne hender.
Jeg skal lete overalt. Det hadde Emily villet.
Dennis Nylon, et øyeblikk.
- Hvem kan jeg sette over til? - Jeg heter Stephanie...
- Dennis Nylon, et øyeblikk. - Vennen min arbeider her...
- Hvem kan jeg sette over til? - Jeg ringte til...
- Dennis Nylon, et øyeblikk. - Hun var ikke til stor hjelp.
- Hvem kan jeg sette over til? - Snakker du til meg?
Dennis Nylon, et øyeblikk. Hvem kan jeg sette over til?
Emily Nelson. Hun er PR-sjef.
- Emily er ikke her. - Jeg vet det.
Dennis Nylon, et øyeblikk...
Unnskyld. Nei, jeg unnskylder ikke.
Jeg vil snakke med Dennis Nylon. En kvinne har forsvunnet.
- Mr. Nylon er ikke her. - Da venter jeg.
- Så mye du vil. - Okay.
Dennis Nylon, et øyeblikk.
- Mr. Nylon? - Ingen uoppfordrede søknader.
- Vi har et problem. - Det har vi så avgjort.
- Vennen min arbeider... - Er det et vintage Hermès-tørkle?
- Jeg fikk det av tante Frieda. - Skulle du kvele deg selv?
- Det gjelder Emily Nelson. - Hva har skjedd?
Hun ba meg hente sønnen for fire dager siden.
Hun har ikke kommet hjem, og alle her gir blanke F.
- Kiko. Hvorfor dro Emily til Miami? - Jeg visste ikke at hun dro.
Når Emily velger å ikke si noe, er det best å ikke spørre.
- Arbeider hun ikke for deg? - Emily skal avverge katastrofer.
- Og hun ser alltid fantastisk ut. - Flott. Hva kan jeg gjøre?
Aldri Hermès til en Gap T-skjorte. En venn av Emily ville visst det.
Unnskyld, jeg er veldig opptatt.
Valerie, inn på kontoret.
EMILY NELSON PR-SJEF
BARE FOR ANSATTE
Hei.
Steven, du glemte skjortene.
EMILY NELSON PR-SJEF
Det kan jeg ikke hjelpe deg med.
Selvfølgelig går han av skaftet. Noen må få styr på dette.
Faen.
TRO DET
Er det ikke tante Friedas niese? Driver du industrispionasje?
Eller er du bare butikktyv?
Du må fly i strupen på dem, ellers driter de deg rett i trynet.
Du, din billigutgave av Tom Ford, han skal slippe meg, -
- ellers sier jeg til følgerne mine at Dennis Nylon mobber kvinner, -
- og ber dem ikke kjøpe smakløse bluser laget av indonesiske barn.
Det er ikke indonesiske barn, men vietnamesiske tenåringer.
Og Tom Ford skulle ønske han var meg.
Og hvis jeg er smakløs, så er du...
Takk for praten. Best for deg at jeg ikke fikk blåmerker.
Ikke rart hun ikke vil bli fotografert.
HAR DU SETT MEG?
- Se, hun trøster en bekymret mann. - Gi deg.
Det er kunsthåndverk. Hun sier aldri nei til en god stiftemaskin.
Emily vil hate plakatene når hun kommer tilbake.
Hun kommer ikke tilbake. Ser dere ikke på krim?
Blir ikke saken løst de første tre døgn, er de alltid døde.
Iskald beregning. Maten er ferdig.
Guttene er oppe. Jeg ber dem vaske hender og komme ned.
- Er du okay? - Jeg har bare aldri opplevd dette.
- Å komme hjem til et dekket bord. - Ja, det er merkelig.
Nei, nei, nei. Alt som er stabilt er kjærkomment i disse dager.
Men jeg vasker hendene først.
Mr. Townsend? Kriminalbetjent Summerville. Vi snakket sammen.
- Hjelper du guttene med leksene? - Selvfølgelig.
Kom inn.
- Litt snacks før maten. - For en søt barnepike.
En av min kones venner. Hun har hjulpet meg.
Vil hun hjelpe til hjemme hos meg også?
Ifølge passasjerlistene har hun ikke fløyet til Miami.
Men hun leide en hvit Kia. Hun betalte kontant for to dager.
Når folk betaler kontant, pleier det å bety en ting.
- Har hun et forhold? - Det kan jeg ikke si sikkert.
Kan dere spore Kia´en?
Jeg får varsel fra bomstasjonene.
Jeg sender din kones signalement til alle politidistrikter i området.
Har hun noen særlige kjennetegn? Føflekker? Tatoveringer?
En tatovering på venstre håndledd.
Flammer med et symbol på barmhjertighet i midten.
- Dømmer du det? - Nei.
Hun gjorde sånne impulsive, sprø ting.
Jeg rapporterer det. Si ha det til din kones venn.
- Din helgen. Du trenger ikke det. - Jeg liker å pusle med noe.
Jeg får gå. Mandag er flaggdag, og jeg har ikke rukket Sør-Amerika.
Unnskyld.
Nei, jeg ville si takk. Takk for at du er en god venn.
Jeg er en problemløser. Gid jeg kunne gjort mer.
Du gjør masse.
Sånn ligger det an. Vi trekker ingen forhastede slutninger.
Vi kjemper videre, med småkaker og origami.
Men til mødre som vil hjelpe, så kjørte Emily en hvit Kia -
- som hun leide på La Guardia flyplass den 24.
Jeg sjekket litt, og bilnummeret er...
Kjære Stephanie. Jeg har kanskje sett Emily i Standish, Michigan.
Jeg tok I-75 for to dager siden, da jeg så en kvinne i en hvit Kia.
Hun var veldig pen, og så ikke ut som en av de lokale.
Jeg håper det hjelper.
Summerville sendte opplysningene til politiet i Michigan.
- Har hun nevnt en venn i Michigan? - Hun hadde ingen venner.
- Ikke før deg. - Hvordan er det mulig?
WARFIELD POLITI
Hallo? Har dere funnet henne?
En sjø?
Jeg vet ikke. Jeg drar dit nå.
De har funnet bilen i Michigan. Jeg kjører, ellers blir jeg gal.
- Kan du gjøre meg en tjeneste? - Bare kjør.
Hei, mødre. Det er Stephanie. Vi har så mange nye seere i dag.
Hvis dere er nye, så er det neppe det beste innlegget å begynne med.
Dere som følger vlogen vet at min venn Emily er forsvunnet.
Mange av dere har skrevet og gitt tips og ideer.
Jeg vil takke Leanne Lippins.
Hennes tips førte til et gjennombrudd i saken.
Jeg har sørgelige nyheter.
Emily ble funnet.
Men dessverre ikke i live.
Min venn Emily Nelson...
...er død.
Fader vår, vi vender oss til deg i denne nødens stund.
Ta imot oss i vår smerte, sorg og ensomhet, -
- så vi kan søke trøst i din evige favn.
Gi særlig hjelp og trøst til de som sto den avdøde nærmest.
Forviss dem at døden er overvunnet, og det nye livet begynt.
Vi bryter opp fra legemet og har hjemme hos Herren.
Forviss oss i håpet at vi vil møtes igjen under ditt velsignede åsyn.
Lær oss å holde tall på våre dager, så vi får visdom i hjertet.
I faderens, sønnens og helligåndens navn. Amen.
- Hei. - Hei.
- Er det... - Ja, det er det.
- Fra episoden "Panikk-brownies!" - Tenk at du ser vlogen min.
Da vi begynte å se på den, gjorde vi narr av deg, -
- men du hadde noen veldig nyttige råd.
Særlig da Lulu fikk utslett. Epleeddik virket.
- Så fint. - Ja.
Du er en sann helgen.
Emily var min venn, og ville gjort det samme for meg.
Si fra hvis dere trenger meg til å passe Miles eller Nicky.
- Veldig snilt av deg, Sona. Takk. - Det er det minste hun kan gjøre.
Jeg får...
Ikke vær redd, Nicky. Moren din er i himmelen nå.
Nei, det er hun ikke! Ti still!
- Hun ligger nede i jorden! - Det gjør vondt!
- Jeg hater deg! - Hold opp!
Slipp ham, Nicky!
Hva gjør du? Slipp ham. Ta det rolig.
- Hun fikk mor til å dø! - Det er galskap.
Hun vil bli den nye moren min!
Jeg vil til mor!
Mor hadde rett! Du er en taper!
Sa hun det på fylla klokken 14? Jeg gjør mitt beste!
- Sean! Han er bare en liten gutt. - Unnskyld.
- Hva skal jeg gjøre? - Nå puster vi dypt inn.
Vi tar en ting om gangen. Jeg snakker med Nicky.
Ta Miles med inn og legg is på nesen hans, for han får en blåveis.
Dette ordner seg.
Jeg vil ikke snakke med deg.
Jeg syns ikke du er verdens beste selskap nå, du heller.
Men det er helt normalt å ha det sånn.
Bare slå deg helt vrang, du. Jeg vet det jeg vet.
- Hva vet du? - At du er en snill gutt.
Nå bare sitter vi her uten å snakke.
Vi bare sitter her og er lei oss, og ser gresset gro.
Ikke vær streng med deg selv. Ingen får det helt til.
- Jo, du. Alltid. - Nei. Gi deg.
Jeg vet ikke...
Du har rett. Vi bør ikke.
Faen...
Seriøst ...?
Hei, mrs. Smothers. Kan vi prate litt?
Ja. Jeg... kommer straks.
Faen.
- Hei. - Hei.
Jeg hadde bare glemt noe her.
Jeg har en nøkkel som Sean har gitt meg.
Du er ikke arrestert. Bare så du vet det.
- Det håper jeg sannelig ikke. - Nei.
Du er veldig morsom.
- Sean er ikke hjemme nå. - Jeg ville faktisk snakke med deg.
Jeg var hjemme hos deg. På skolen sa en mor at du kanskje var her.
Gjorde hun det? Det er... Var det Stacy?
- Får jeg komme inn? - Selvfølgelig. Så gjerne. Entrez.
Du sa Emily var bestevennen din.
- Ja, det var hun. - Var hun deprimert?
Nei, hun hadde alt. Huset og jobben...
- Og mannen. - Jeg skulle til å si det.
- Naboene sa de kranglet mye. - Det var jo litt ugreie.
- Men de elsket hverandre høyt. - Hva var ugreit?
Det vanlige, som penger.
Emily ville nok roe ned og nyte livet litt mer.
Hun nøt litt av hvert, hun. Her er obduksjonsrapporten.
"Alvorlig leverskade etter stort alkoholforbruk."
"Nålemerker på armene og mellom tærne."
Var du klar over at hun tok heroin?
Nei, det...
Det der har jeg vondt for å tro.
Hun likte en sterk martini, men jeg vet ikke -
- hvordan hun kunne holdt det hemmelig for meg og mannen.
Du later til å kjenne Sean godt.
Vi har blitt kjent som venner i løpet av de siste ukene.
Du har visst aldri hatt med politiet å gjøre før.
Nei, ikke egentlig.
- Veldig fin kjole. - Takk.
- Men ikke helt din stil, vel. - Jeg er veldig allsidig.
Jeg prøver bare å hjelpe Sean og Nicky i sorgen.
Tar Sean det tungt?
Han takler det bra. Så bra man kan vente.
- Var det alt? - La meg spørre deg om noe.
Er du klar over -
- at han tegnet en livsforsikring på fire millioner for Emily -
- før hun forsvant?
Det var jeg ikke klar over. Hvordan kunne jeg vite det?
Javel.
Jeg er ikke... Unnskyld. Hva...
Sier du at han fikk henne kverka? At han hyret en leiemorder?
Jeg sa ikke at han hyret en leiemorder. Du sa det.
Jeg ser du liker dette. Men hvis du vil avhøre noen, -
- så snakk med Emilys sjef, Dennis Nylon. Han er veldig mistenkelig.
Han kontaktet oss og mente at du visste mer enn du sier.
Han er jævlig.
Så lenge du er ærlig mot meg, har du ikke noe å være urolig for.
Jeg følger bare sporet av brødsmuler.
Det var det, så langt. Takk for praten.
Teorien din forklarer ikke en falsk flybillett eller en leiebil.
Og hvorfor ta heroin på en sommerleir i Michigan?
Det er masse god heroin her i Connecticut. Har jeg hørt.
Vi har mye å snakke om. God fornøyelse med det nye huset.
Det er de verste brødsmulene jeg har hørt om.
Det er ikke engang nok til en Cæsarsalat!
FORFALT
EM - UNDERSKRIV DISSE TIL FORSIKRINGSAGENTEN
- Hvorfor er keisersalaten så sprø? - Det heter Cæsarsalat, skatt.
Og den er nydelig. Hva er det i den?
Brødsmuler.
- Hvordan gikk det på jobben? - Ille.
Det meste av dagen har jeg forklart forskjellen på "hans" og "sin".
- Det kan nok drive en til vanvidd. - Ja, ikke sant?
Hva har dere gjort på skolen i dag?
Jeg så mor.
Noen ganger kan vi tro at vi ser noen vi savner.
Nei, jeg så henne. Hun sto rett utenfor gjerdet i frikvarteret.
- Mange mennesker likner andre. - Ingen likner mor.
Jeg skulle hilse Stephanie.
- Det er sykt. - Miles så henne også, ikke sant?
Jeg tror det, men jeg vet ikke. Jeg spilte stangtennis.
Er det noe dere har funnet på? Er det en lek? Det er stygt å lyve.
Jeg lyver ikke! Faen ta deg!
- Nicky! - Huff da.
Unnskyld.
- Får jeg ikke godnattkyss? - Selvfølgelig får du det, skatt.
Du må faktisk legge 25 cent i Huffdaglasset, men jeg...
God natt, skatt.
Hei. La oss være nakne.
Hva er i veien?
Jeg kan lukte henne. Parfymen henger på Nicky som et spøkelse.
Han har sikkert hatt fingrene i parfymen hennes.
Han savner henne. Du er bare paranoid.
Er jeg? Jeg fant dette også.
- Hva er det? - Et vennskapsarmbånd jeg laget.
Hun ville ikke ha beholdt det. Hun hatet sånt.
- Hun ga det sikkert til ham. - Hvis ikke han snakker sant.
Du så henne med dine egne øyne. I kisten.
- Det var noe galt. - Hun lå på bunnen av en sjø.
Du så tatoveringen, og ringen hun stjal fra mor.
Hun sa moren din ville at hun skulle ha ringen.
Sa hun det?
Far ga mor den ringen. Det var det eneste smykket hun eide.
Jeg tok Emily med til London for å hilse på mor.
Ringen ble borte den helgen.
Mor var helt fra seg. Vi lette overalt, men fant ikke noe.
Mor var knust. Så fløy vi hjem til New York.
- Gjett hva jeg fant. - Hva fant du?
Nei! Ufattelig ...!
Min lille Sherlock Holmes.
- Nå blir mor så lettet. - Gi deg, skatt.
Hun tar den med i graven. Noe så synd. Den er veldig fin.
Det er ikke det ringeste morsomt, elskede.
Jeg fleiper ikke det aller ringeste... elskede.
Jeg tok den, og akter ikke å gi den tilbake.
- Selvfølgelig gir vi den tilbake. - Nei.
Vi sier den havnet i vesken din ved et uhell.
Men da må jeg si at jeg stjal den, og hva er verst for henne?
Å miste ringen, eller at sønnen hennes giftet seg med en tyv?
- Skatt... - Du velger. Henne eller meg.
Møt meg på toalettet om 20 sekunder. Bank to ganger.
- Ni måneder senere ble Nicky født. - Hvordan kunne du bli hos henne?
Jeg var blendet. Hun var den eneste kvinnen jeg ikke helt kunne skjønne.
Og jeg kunne aldri leve opp til det hun forventet av meg.
Jeg gikk alltid på tå hev. Jeg fikk knapt sove.
Men det er noe annet med deg. Jeg sover som en stein.
- Og det vil jo alle kvinner høre. - Du forstår meg. Du ser meg.
Du har fått meg på fote igjen. Jeg har til og med begynt å skrive.
De første par kapitlene, men det er en begynnelse.
Det er fabelaktig.
Du tok en nedbrutt mann og lappet ham sammen igjen.
Jeg har aldri møtt en kvinne som deg.
Flytt inn hos meg.
Sean. Det er for tidlig. Hva må folk ikke tro?
Det tror de allerede. Jeg er lei av å lyve.
Jeg vil være den mannen jeg er sammen med deg.
Trekanter er ikke min greie. Det vil jeg bare gjøre helt klart.
- Hva snakker du om? - Assistenten din?
Emily fortalte meg om opplevelsen deres.
Sa hun det? Hør her, Emily var lystløgner.
Det har aldri skjedd, okay?
Hvorfor tegnet du en forsikring på fire millioner for henne?
- Politiet har virkelig kjørt deg. - Jeg mener det.
Det var på grunn av deg. Emily hørte at du levde av forsikringssummen.
Hun mente vi skulle tegne forsikring for Nickys skyld.
Det er nok det mest ansvarlige vi har gjort. Takket være deg.
Flytt inn hos meg. Vi kan skape et nytt, herlig liv sammen.
Bare du og jeg og guttene.
Vær så snill. Si ja.
Jeg elsker deg, Stephanie Smothers.
Jeg elsker deg også.
TIL SALGS
Hei, mødre. Det er Stephanie. Jeg vil lage noe nytt i dag.
Jeg unngår å snakke om religion for ikke å støte noen, -
- men jeg tror vi lever videre etter døden.
Emily, hvis du er der ute og kan høre meg nå, -
- så kan ingen erstatte deg, og du vil alltid være Nickys mor.
Jeg kan ikke ta din plass, -
- bare prøve å elske de du elsker og gjøre livet bedre for dem.
Det tror jeg du hadde villet.
Nå blir det for mye støy.
- Jeg drepte deg! - Ikke meg. Jeg våknet til live.
- Som din moren. - Dukkene skal i ryggsekken nå.
Det er ikke dukker, mor!
Stephanie, mor sa jeg skulle gi deg dette.
Mor!
Vil du ta livet av oss?
BROREHORE
UKJENT NUMMER
- Hallo? - United Timeshare International.
- Få en gratis reise til Bahamas. - Jeg vil ikke ha.
Ha det bra. Jeg er ikke interessert.
Herregud.
- Hei. Jeg vil ikke ha en reise... - Hei.
Brorehore.
- Emily? - Nei, Emily er død.
Har du glemt det alt?
- Hvor er du? - I himmelen og våker over deg.
Fin bluse, forresten.
- Hvorfor gjør du dette? - Hvordan vet du at jeg gjør det?
Kyss Sean fra meg. Fire millioner ganger.
- Er det som i "Diabolique"? - Hva snakker du om?
En fransk film om en fyr med kone og elskerinne som vil drepe ham.
Jeg har ingen stor livsforsikring.
Hvis du og Emily har en plan, så kutt ut. Jeg er ikke den rette.
Pust rolig. Nicky påvirker deg. Emily er død.
- Hun ringte meg. - Hva?
- Hun ringte meg i dag. - En venn på psykologiinstituttet...
Hei, kjekken. Har du tid... Å, jeg visste ikke du satt i møte.
- Beth, det er Stephanie. - Gleder meg.
Trenger du å bruke SmartBoard? For det er i stykker.
- Jeg klarer meg uten. - Fint.
- Hun virker grei. - Dra hjem.
Emily hadde lykkepiller. Ta en. Ta to!
Ja. Kanskje hun har noe heroin liggende.
Det er bare ulike stadier av sorg.
Unnskyld. Du har rett. Jeg er helt overveldet.
Unnskyld.
Du trenger en som elsker deg.
Jeg har deg. Man trenger bare en god venn.
Savner du ikke sex? En som knuller deg på vaskemaskinen?
Jeg kan knapt huske det.
Ikke vær sånn en selvpiner. Du kan få en mann når du vil.
- Jeg hadde en mann, og ødela det. - Hva skal det bety?
Hvem kan du si det til, om ikke din beste venn?
La oss gå inn til far.
- Jeg vil vite sannheten. - Om hva?
- Om Miles og Chris. - Chris? Min bror Chris?
Ja, din bror. For du oppfører deg ikke sånn.
Noen ganger virker dere mer som kjærester.
- Det er motbydelig. - Er Miles min sønn eller ikke?
Herregud! Hører du ikke selv hvor tåpelig det lyder?
Ja...
Davis!
- Hvor skal dere? Davis? - Slapp av, Steph.
Vi bare kjører en tur og tar en gutteprat.
Det er min skyld.
- De døde på grunn av meg. - Nei.
Ikke tenk sånn.
Folk har sine egne forskrudde grunner til å gjøre grusomme ting.
- Jeg savner ham. - Hvem av dem?
Begge.
Jeg er ensom.
Jeg tror kanskje ensomhet dreper flere enn kreft.
Kom her.
Dette går bra. Skal vi bestille pizza?
Nå ble jeg jamen flau.
På grunn av det? Ikke tenk på det.
Bare en vanlig tirsdag.
Gå din vei.
Diana Hyland? Har du malt dette?
- Hvor fant du det? - Først har jeg en sørgelig nyhet.
- Emily er død. - Jeg kondolerer.
- Hvem faen er Emily? - Jenta på maleriet.
Javel. Hun heter ikke Emily. Hun heter Claudia.
- Hvil i fred, ditt rasshøl. - Ingen gode minner, altså?
Tvert imot. Hun var fantastisk. Den beste jeg har hatt.
Jeg solgte malerier. For første gang slo jeg litt an.
Hun vandret inn på galleriet. Et ekte muse, rett fra tomme lufta.
- Hva skjedde? - Jeg klarte ikke male annet.
Jeg lærte hele henne utenat.
Agenten min og anmelderne kunne ikke fordra det.
Karrieren min sprakk på å male den svindleren.
Nå maler jeg bare de jævla knivene, og ingen kjøper den dritten.
De er virkelig gode. Folk er bare misunnelige.
Jeg har ikke drukket på 42 dager.
- Jeg kan like godt feire det. - Skål, da.
Jeg ga henne mitt hjerte, og min sjel.
Jeg betalte studiene hennes, og gjelden hennes.
- Så du henne noen gang ta heroin? - Aldri. Hun?
Hun rørte det ikke.
Ansiktet hennes fikk jeg bare male den ene gangen.
Jeg har aldri sett en så vakker pike som ville være så usynlig.
Eller å forsvinne fullstendig. Men det koster penger å forsvinne.
Så alt hun kunne tok hun fra meg.
Vet du hvordan jeg ville malt deg?
- Salig. Som en fordømt helgen. - Det hører jeg ofte.
Vær glad for det. Folk elsker helgener.
Ja, når de er døde.
Hvordan døde hun?
I en sjø. På heroin.
- Trodde du på det, sto du ikke her. - Nevnte hun noen gang Michigan?
Det er det eneste hun la igjen. Hun hadde hatt den fra hun var barn.
SQUAW LAKE BIBELLEIR
Roter du i fortiden hennes, vil du finne mye helt forferdelig.
Hun var ikke normal, som deg og meg.
Sean, Stephanie her. Jeg har tenkt på det du sa.
Du har rett. Dette er bare sorg.
Dette var en påkjenning, så jeg tar et par dager alene.
Guttene sover hos Sona. Ta litt fri du også.
Det står lapskaus i fryseren. Fem minutter i mikroovnen. Kyss.
Vi har reddet unge sjeler i 50 år. Ikke Bobby og jeg personlig.
Så perfekt. Gutten min er halvt sel, og kommer til å elske å bade.
Det er Squaw Lake. Barna kaller det vievann på fleip.
Fanger du en fisk der, kan den brødfø massene.
Så festlig ...!
Har dere gamle fotoalbum eller en årbok jeg kan se i?
Ansiktet til gjestene er det beste skussmål.
Vi har masse i kjelleren. Der ser du bare smil.
SOMMEREN -96
RASKEST I KANO Hope og Faith McClanden
BESTE DYKKERE Hope og Faith McLanden
Hope og Faith.
Takk for donasjonen til McLanden-familien.
Jeg søker McLanden-fondet. Er dette Margaret McLanden?
- Hvem snakker jeg med? - Hei. Maryanne Chelkowsky.
- Jeg leder Squaw Lake Bibelleir. - Hva vil du?
Vi lager en jubileumsutgave av leiravisen.
Vi prøver å finne gamle elever. Er du i familie med Hope og Faith?
Det er fra leiren, Bruce. Jentene må ha gjort noe igjen.
- De er da vekk. Sett deg i stolen. - Den er møkkete. Jeg har...
Bingo.
Ta deg god tid, Bruce.
Mrs. McLanden?
- Gloria fra rengjøringsfirmaet. - Hvem?
Har Bruce ikke sagt fra? Jeg skal vaske hele huset.
Har jeg fått feil dato? Pokker.
Begynn på badet oppe.
Det er ikke å lyve hvis jeg faktisk vasker.
Bruce! Ilden går ut!
Bruce!
Jeg kunne ikke unngå å se det fine bildet av døtrene dine.
- Hvor er Bruce? Bruce! - Bruce dro til byen.
Var det sånn at din datter Faith hadde noen problemer?
Problemer!
Problemer hadde vært rene ferien.
- Det barnet kom rett fra helvete. - Sterke ord fra en mor.
- Er du mor? - Ja. Jeg elsker hvert øyeblikk.
Da må du ha hjerneskade. Og bare utakk til lønn.
Noen barn er bare født jævlige.
De trenger ikke en foresatt, men en djevelutdriver.
Mannen min forsto det.
Ikke si noe til Bruce.
Bingo. Det er utekkelig som den mannen overvåker meg.
- Vil du ha et glass sherry? - Nei takk.
Vent. Det er ikke sherry. Det er gin.
Hvor er sherryen? Den må stå bak Sylvia Plath-boka.
- Hva skjedde med Faith? - Alt.
Vi brukte så mye penger på avrusing.
Hope prøvde å ta seg av henne så hun kuttet ut de greiene.
Men Hope er en løgner. Forferdelig holdning.
Kjenner du kvinnen på dette bildet?
TRO DET
Det er Faith. Det er Faith!
Har hun sendt deg? Er du fra politiet?
Jeg har sagt at hukommelsen er dårlig. Det holder ikke i retten.
Ekteskapet vårt var dødt lenge før brannen.
- Vi levde i hver vår del av huset. - Da vestfløyen brente ned?
- Er du forsikringsagent? - Ja.
Fint. Bruce og jeg har ventet på forsikringssummen.
Men dere rasshøl hadde jo klausulen om brannstiftelse.
- Brannstiftelse, ja. - Gribber. Skål for oss lånefattige.
Du får ikke drikke, mrs. M. Hvem er du?
Takk for praten, mrs. McLanden.
Da blir det settet i elfenbenshvitt og tørkleet i muldvarpgrått.
Takk for bestillingen!
Faen.
Og hvor har du tenkt deg?
Jeg ville bestille den marineblå blazeren i XL.
Fint.
- Morn. - Hva vil du, vennen?
Jeg ser etter alle artikler om brannstiftelse de siste 20 årene.
Hei, mødre. Det er Stephanie.
Jeg sender fra Michigan i en egen reiseutgave.
Jeg strevde med å godta min beste venninnes død.
Jeg dro til sjøen der hun druknet for se om saken holdt vann.
Pokker...
Det er her de padler kano på Squaw Lake Bibelleir.
Jeg leste en stabel leiraviser, og fant et bilde av Emily.
Hun het Claudia til mellomnavn. Det visste jeg ikke.
Din gale kjerring.
Ser hun ikke ut som en engel?
Brorehore.
Nå har jeg godtatt det.
Det er som om Emily står meg nærmere nå. Som en tvilling.
Hvor du enn er, Emily, -
- så håper jeg du hører dette.
Tro det.
Brorehore!
Mor er hjemme! Nurket?
Som jeg har savnet deg, nurket!
Hvorfor måtte vi sove hos Hector? Han tisser i sengen!
- Hector er fæl! - De kunne bodd hos meg.
Vi trengte et pusterom. Jeg har det som en lottomillionær.
Firedobbelt, til og med.
Jeg heter Beth. Jeg ringer angående Emily Nelsons forsikringspolise.
Polisenummeret er CT7602258001.
Hvem er forsikringsagenten?
Kjære mrs. Prager. Jeg er Bruce Hargrave. Det gjelder Emily Nelson.
Jeg har vedlikeholdt familiens eiendom.
Det lyder sprøtt, men arbeidsgiveren døde i en brann.
Tenåringsdøtrene hans forsvant sporløst.
Sean Townsend. Jeg skulle spise lunsj med Billy Kent.
Hva mener du? Dere ringte og gjorde avtalen for to dager siden.
Glem det. Jeg ringer ham.
Bø.
Vi feiret alle bryllupsdager her. Og så skjønte du det ikke?
- Hvorfor, Emily? - Jeg har fire millioner grunner.
- Så fælt gjort mot Nicky. - Jeg gjorde det for Nicky.
Jeg hatet jobben og så ham aldri. Og din lønn kunne vi jo ikke leve av.
- Jeg var i sorg fordi du døde. - Jeg skjønner.
Du er ikke alene. 90 % av de som mister ektefellen -
- ender med å knulle ektefellens bestevenn etter begravelsen.
- Jaså? - Nei, jeg fant det på, jævla kødd.
- Sorg? Med kuken i min bestevenn? - Du kunne sagt noe.
Du kan ikke holde på en hemmelighet. Du ødela nesten alt.
Jeg måtte ligge lavt.
Hvorfor lå du ikke lavt, da? I stedet skremte du sønnen vår.
Du fikk meg til å tro at han og Stephanie var blitt gale.
Jeg savnet ham for mye. Han er lillemannen min.
Du vet hvor høyt jeg elsker ham.
Klokka går. Frøken Detektiv vet for mye.
Ryker livsforsikringen, tar jeg deg med til bunns.
- Meg, med til bunns ...? - Det var jo din plan.
- Jeg var ikke med på det... - Hvorfor spiller du dum?
Din jævla psykopat. Jeg vet ikke...
Hva sa du? At jeg var en jævla psykopat?
- Elsker du henne? - Nei, det var bare sex.
- Så du meg for deg når dere pulte? - Ja.
- Elsker du meg eller ikke, skatt? - Selvfølgelig. Hun betyr ikke noe.
Bra.
Å faen, jeg glemte å lade.
Faen. Tenk om jeg ha gjort det. For noe griseri.
- Du er gal. - Det er veldig enkelt.
Du har valget. Henne eller meg. Det er ikke så vanskelig.
Gi deg. Du elsker dette.
Møt meg på toalettet om 20 sekunder. Bank to ganger.
Der er han.
Isabel Prager fra Addison First Insurance.
Jeg undersøker utbetalingen etter din kones dødsfall.
Sean... Visste du at Emily hadde en tvilling?
Nei, men...
Det betyr at liket i sjøen kan være søsteren.
- Det ville forklart DNA-matchen. - Og hvor er Emily, da?
Hvis min kone var i live, ville hun kommet hjem til sønnen sin.
Jeg er hverken politi eller psykolog.
Jeg er bare forsikringsagent, men det er en veldig interessant sak.
- Det er helt sprøtt, hva? - Ja.
Det er uvanlig å være gift uten å vite at det er en tvilling.
- Hun var veldig reservert. - Vi har alle våre hemmeligheter.
Men med en så stor utbetaling må vi fortsette undersøkelsen.
Og vi har plikt til å levere resultatene til politiet.
Selvfølgelig.
Jeg håper min kone lever ennå. Jeg vil ha henne tilbake.
Fine greier.
- Hører du fra henne... - ...ringer jeg straks.
- Tusen takk. - Takk for kaffe.
Ha det. Tusen takk.
- Du visste hun hadde en tvilling. - Hvorfor visste ikke du det?
- Uten å si det til meg. - Sean... Du høres gal ut.
Ta en lykkepille. Ta to.
Hei, mødre. Det er Stephanie. Vi skal snakke om gravpynt.
Takk for forslaget til Helen fra Missoula i Montana.
Det behøver ikke være bare blomster lenger.
Alt som vekker gode minner er perfekt.
Emily elsket en dry martini utpå ettermiddagen.
Jeg vil lage to slik Emily gjorde.
Med iskald gin, iskalde glass og rikelig garnityr.
Jeg drar ut dit senere i dag og skåler ved hennes grav.
- Fin garnityr. Du fikk en god lærer. - Disippelen blir mester.
Kloke ord.
Få din. Jeg vet ikke hva du har i de nye ermene dine.
Tror du jeg ville forgiftet begge? Ikke min stil.
Jeg spiser ikke engang gluten.
- Vil du ha en til? - Ja takk.
- Hvorfor drepte du far og en søster? - Hvem er far til sønnen din?
Jeg har overtaket. Jeg vil høre om din tvilling Faith.
- Jeg er ikke tvilling. - Jeg vet du er det.
Vi var trillinger. Faith, Hope og Charity.
Charity var dødfødt. Mor sa vi drepte fosteret. Far trodde henne.
Moren din er litt av en dame. Vi hadde en hyggelig ettermiddag.
- Har du vært hos mor? - Hennes martini er enda sterkere.
Vi satt og mimret litt. Hun er en kald kvinne.
Hun ble nok aldri fornøyd med deg.
Det var vel Faith som ville tenne på. Faith ville alt det slemme.
- Du vet ingenting. - Jovisst. Og jeg forstår.
Når du er 16 år føler du deg så innesperret.
Hvis mor alltid kom med spydige kommentarer...
- Nå er det slutt, Faith. Kom igjen. - Far! Ikke rør meg!
Faren din var nok mer kontant.
- Din hore! - Hold opp!
Du og Faith lærte å nullstille, hva? Svi det av.
- Hvorfor skilte dere lag? - Vi kunne ikke bli sammen.
Politiet så etter høye, blonde brann-tvillinger. Vi vakte oppsikt.
Gi faen!
Vi tok avskjed med tatoveringer.
Flammer, og et lite symbol for Charity.
I Corpus Christi dro vi hver til vårt, hun sørpå og jeg nordpå.
Vi avtalte å møtes når røyken hadde lagt seg.
Men hun dukket aldri opp.
Jeg var så bekymret, og ventet i flere dager, men forgjeves.
Jeg tenkte at nå hadde jeg sjansen.
Med henne endte jeg alltid i bråk, så jeg kjøpte billett til New York.
- Savnet du henne? - Jeg var ikke hel uten henne.
- Men jeg måtte overleve. - Og det fungerte.
I New York falt livet på plass. Jeg fikk meg jobb, og slo meg opp.
Jeg møtte den perfekte mannen. Men det vet du jo.
- Så ringte søsteren din. - Forpulte Facebook.
- Du måtte treffe henne. - Selvfølgelig.
Så du diktet opp turen til Miami, og dere møttes på den gamle leiren.
Vi var trygge i hytte 4.
Det var det eneste stedet vi slapp unna far.
Det må ha vært et sjokk å se henne etter så mange år.
Det var som å se i et speil.
Men hun valgte et sykt liv.
- Hva ville hun ha? - Alt.
Skal du bare stå der? Du må tro det.
Jeg har ikke hørt fra deg på 14 år, og så dukker du plutselig opp?
- Jeg er blakk. - Du verden.
Hva faen sa du?
- Ikke noe. - La gå for denne gang.
- Hva nå, da? - Jeg har ingen steder å dra.
Du oppfører deg som en fremmed. Jeg får ikke være med i familien.
- Hva skal jeg si til dem? - Sannheten?
Like greit du gjør det nå, for jeg forteller alt til politiet.
- Hva for noe? - Jeg ser ingen annen utvei.
Jeg har ingenting, så jeg har ingenting å tape.
Jeg forteller dem hva vi gjorde, og så kan vi være sammen igjen.
- Jeg har en liten gutt nå. - Jeg så det. Han er kjempesøt.
Nok pisspreik. Hva vil du ha?
- En million. - Tror du jeg har det?
- Du er rik og berømt nå. - Jeg kan ikke gi deg en million.
Du er så innsatsvillig, uvisst hvorfor. Det er nok ikke jobben.
- Det er sikkert ungen. - Ikke snakk om Nicky.
Ja, jeg selger huset og gjør det jeg må.
- Men da må du aldri si noe. - Neida.
Men er det så farlig, da? Du kan alltids få en unge til.
Det vet du, ikke sant? Men du kan ikke få en søster til.
Det er jævlig varmt. La oss bade.
Som vi gjorde før. Kommer du?
Jeg er like bak.
- Hvordan fikk du henne ut i sjøen? - Det var hennes påfunn.
Kom igjen, pysa.
- Jeg trodde du var sjefen nå. - Jeg er sjefen, for faen.
Du forlot meg.
- Vi skulle holdt sammen. - Jeg vet det.
Men vi hadde bare en sjanse hver for oss.
- Du hadde rett. - Jeg er lei for det.
Jeg også.
Jeg var så bekymret.
Da jeg våknet neste morgen, var hun ikke noe sted.
Jeg hadde aldri trodd...
Jeg hadde aldri trodd at hun ville gjøre noe sånt.
- Da jeg fant henne var det for sent. - Løgn. Du druknet henne.
Nei, hun tok livet av seg. Nå er det bare meg igjen.
- Nei, du er en søstermorder. - Du er en brorehore.
- Hva vet Sean? - Alt. Det var hans forslag.
Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre. Han sa dette var vår sjanse.
Vi kunne bli gjeldfri og reise. Være mer sammen med Nicky.
Han overbeviste meg om at hennes DNA ville klare resten.
- Det tror jeg ikke på. Han sørget. - Trodde du på det? Bare skuespill.
- Du er lystløgner. - Har Sean sagt det?
Greit.
La meg spille av dette for deg.
- Elsker du henne? - Nei, det var bare sex.
- Så du meg for deg når dere pulte? - Ja.
- Elsker du meg eller ikke, skatt? - Selvfølgelig. Hun betyr ikke noe.
Beklager. Jeg vet du trodde det var ekte.
Men til gjengjeld har nettstedet ditt tatt av, takket være meg.
- Alt det for noen usle penger? - Usle fire millioner dollar.
Det er ikke akkurat lite.
Jeg gjemte meg til vi fikk pengene. Han skulle fikse løse ender.
- Var jeg en løs ende? - Han trengte hjelp med Nicky.
- Du er så flink med barn. - Hva skjer nå, da?
Jeg vil bare ha sønnen min. Du ødela forsikringsplanen.
Politiet gir seg ikke nå. Du kan få Sean, den drittsekken.
- Jeg vil ikke ha Sean. - Da er det vel...
Det fins en utvei til. Oss mødre imellom.
Han sover som en stein.
- Hva skjer? - De har ransakingsordre.
Sean Townsend. Jeg hjelper gjerne, men et varsel ville vært fint.
Vi etterforsker ikke etter en beleilig timeavtale.
- Er jeg arrestert? - Ikke ennå. Aktor vil være sikker.
- Jeg har ikke gjort noe. - Visste du at din kone lever?
Ikke før nylig. Hun kontaktet meg.
- Varslet du politiet da? - Jeg vil treffe advokaten min.
Du er virkelig professor. Vi snakkes.
Hvis vi skal kontakte deg, er du hos kona eller bestevenninna?
Eller andre?
- Jeg trenger en drink. - Du får ikke komme inn.
- Hva? Hvor er Nicky? - Han leker oppe. Du må gå.
- Hva snakker du om? - Saken blir etterforsket ennå.
- De må oppklare den først. - Hun har fått kloa i deg.
- Det handler ikke om Emily. - Alt handler om henne.
Hun villeder deg. Du forstår ikke hvilken makt hun har.
- Jeg forstår ingenting nå. - Ikke gjør dette.
Ikke få meg til å ringe politi.
Vær så snill, ring meg.
Jeg aner ikke hva som skjer, eller hvordan dette ender.
Men du er en god mor og har gjort meg til en bedre far.
Det er jeg evig takknemlig for.
Jeg tror aldri jeg virkelig kjente min kone -
- eller visste hva hun var i stand til.
En sjokkerende utvikling i Emily Nelson-saken, -
- som ble kjent på en populær vlog.
PR-sjefen, som var antatt død, dukket opp igjen.
Liket i sjøen var Nelsons tvillingsøster.
Nelsons mann Sean Townsend, en voldelig, talentløs forfatter, -
- skal ha tvunget henne til det for å få utbetalt livsforsikringen.
Mr. Townsends kausjon blir avgjort i dag.
Britiske Townsend kan bli utvist.
Medskyldige mrs. Nelson samarbeider for å få redusert straff.
Stephanie?
- Hvor er Nicky? - Han ser film hos en venn.
Jeg tenkte vi kunne trenge å være litt alene.
- Har du glemt meg alt? - Du er umulig å glemme.
Takk.
Jeg forgifter deg ikke. Ville jeg blitt kvitt deg, ville du vært død.
- Du la de filene på PC´en min. - Ja, det gjorde jeg.
Med hjelp fra en kvinne som elsker å melde seg frivillig.
- Stephanie. - Ikke like søt som musa hennes.
- Ville du fortelle om din søster? - Det raker ikke deg.
- Jeg er din mann! - Som knullet venninnen min?
Da bør jeg vel si at vi var trillinger. Detaljene...
Hei, mødre. Det er Stephanie.
Takk for all støtten. Det betyr så mye for meg.
Selv om dere er sjokkert over utviklingen i saken, -
- så er ingen mer lamslått enn meg.
Både Emily og mannen hadde hemmeligheter.
Jeg var den naive romantikeren som havnet midt oppi det.
Glad i dere, nå og for alltid. Jeg håper dere vil tilgi meg.
Mødre... Vi må gjøre alt selv.
- Stephanie. - Du bør ikke være her.
- Jeg har bodd her. - Ikke gjør det vanskeligere...
Stå stille.
Du lar ikke guttene leke med vannpistoler engang.
Det var før du lo av meg bak min rygg.
- Skru litt ned, Stephanie. - Du utnyttet meg. Du også.
Men du fikk meg til å lage mat, passe barnet og suge pikken din.
- Jeg ante ikke at hun var i live. - Slutt å lyve.
- La oss sette oss og snakke ut. - Sett deg, du, da.
Du hatet Stephanie. Du så vlogen, og gjorde narr av henne.
- Jeg ville bare være vennen din. - Du var det.
Til du tok fra meg erstatningen.
- Ikke skyld på henne. Typisk deg. - Jeg prøvde å få oss ut av gjelden.
Hadde du ringt meg, kunne jeg hjulpet deg med handlingen.
- Ikke noe handling på deg på ti år. - Skal vi ta det også? Nå?
Får damen med pistolen si noe? Nicky fortjener bedre enn dere to.
- Faen ta deg, jeg elsker min sønn. - Hold kjeft.
Legg vekk pistolen, Stephanie. Du vil ikke dette.
Jo, det vil jeg virkelig.
Jeg elsket deg. Jeg elsket deg også.
Det er nok det beste. Vi kan si han overfalt oss.
Det mener du ikke. Han skal ikke dø, bare i fengsel.
- Er fengsel nok for deg? - Du trenger ikke drepe ham.
Er du ikke sint? Vil du ikke hevne din søster?
- Jo, men han drepte henne ikke. - Hvem var det da?
For jeg tror ikke at det var et uhell.
Nei, faen heller...
- Herregud. - Faen.
Herregud. Faen. Er han virkelig død?
Sean? Unnskyld. Skal man legge press på?
Skal vi tilkalle sykebil? Skal jeg bare la ham dø?
- Han fortjente det jo, hva? - Nei, jeg drepte søsteren min.
- Hva? Sean? - Stå opp.
Forestillingen er slutt. Seriøst? Kom deg opp.
- Du også, Brando. Stå opp. - Faen.
Ny vri, gitt.
Jeg visste dere pønsket på noe da jeg så mikrofonene her inne.
Dere ville ha meg til å tilstå så dere kunne renvaske Sean.
Det var en lur måte å gjøre det på.
Men du feilberegna da du trodde jeg ville beskytte den klysa.
Seriøst?
Du må da vite bedre enn det.
Men så tok følelsene dine overhånd, og det var overbevisende.
Rene filmscenen. Hvordan kommer du på sånt? Du er utrolig.
Takk, det betyr mye for meg.
- Men du tilsto, Emily. - Å... Ja.
Jeg gjorde det, men først klippet jeg disse i to.
Til vennskapsarmbåndene våre. En til deg.
Det var skuffende.
Nei, se hva jeg fant ...!
Du kan ikke skyte oss. Politiet venter utenfor.
Nei, det gjør de ikke.
"Hei, politiet. Det er Stephanie. Ny plan."
- "Vi møtes hos Darren. Vi ses." - Sendte du dem til Darren?
Det er en virus. Er det ikke strengteori?
- Opp med henda! Slipp våpnene! - Det er på resept mot hovne øyne!
Etter ti år på rømmen kan jeg da rundlure systemet.
- Skal du drepe oss? - Hva faen skal jeg ellers gjøre?
Dere strekker dere åpenbart langt for å ta meg, og dere vet for mye.
Så mord og selvmord er den eneste rette slutten for dere to.
Og hvis du dreper ham, så dekker visst forsikringen det?
Det er perfekt, på en måte. En ny dør åpner seg. Takk for det.
- Du har alltid vært sinnssyk. - Har jeg?
- Gid, du hadde rett. - Du skjøt meg faen meg.
Jeg kommer til å savne han der. Din tur.
Gi deg, Emily. Du dreper ikke meg.
Jeg kunne drepe halve slekta, men ikke bestevennen som tok min mann?
Er jeg virkelig bestevennen din? Det er ikke bare noe du sier?
- Nei, langt ifra. - Jeg var redd det bare var meg.
Det var jeg også redd for.
- Så vanskelig å få venner. - Og med heldagsjobb...
Kutt ut pisspreiket. Å være mor er en heldagsjobb.
Og så har jeg vloggen som vokser. Tenk om du var med i en episode.
Hvis du tilsto og truet meg, ville jeg fått en million abonnenter.
- Det ville vært alle tiders ...! - Hvorfor ikke ta det nå?
- Vi sender live. Visste du ikke det? - Hva er det du snakker om?
Så uhøflig. Unnskyld. Vink til mødrene.
Denne lille greia her.
- Du kan få veldig små kameraer nå. - Brorehore!
Emily! Stans!
Du kan ikke løpe fra dette. Ikke gjør dette mot Nicky.
Du er fortsatt moren hans.
Ja, det er jeg, men det blir faen aldri du.
En el-bil fra USA. Stille, men livsfarlig.
Jeg så deg på vloggen. Kødd med en mamma, og du kødder med alle.
Emily ...!
Hold opp, Emily. Det der ser veldig vondt ut.
Gi deg, skatt. Du ble nettopp påkjørt av en bil.
Ikke gjør det. Jeg er bekymret for knærne dine.
Bare slapp av.
Beklager.
Nei, jeg beklager ikke! Jeg jobber med saken ennå.
Hei, mødre. Det er Stephanie. Vi har veldig spennende nytt.
Vi har fått vår abonnent nummer en million.
Mrs. Carol Findley fra Ames i Iowa. Takk for at du er med, Carol.
Du skal vite -
- at i tillegg til råd og mattips løser jeg også mysterier.
For jeg har nese for å finne -
- helt fersk basilikum og forbrytere som vred seg unna.
Har du en uoppklart sak eller et uløst mysterium, så skriv inn.
Det gjelder deg også, Carol, for du er med i familien nå.
Men nå skal vi snakke om tidenes beste kalde suppe, gazpacho!
Og vi lager den ikke ekkel.
Stephanies stadig økende vlog skal bli frokost-TV.
Hun har fakket mer enn 30 farlige ettersøkte.
For tiden dater hun en fra New York.
Sean Townsends andre roman, "Huffeglasset", ble en bestselger.
Han er fakultetsleder på Berkeley, der han bor med sin sønn Nicky.
Det går bra med far og sønn.
Emily Nelson soner 20 år for drap på sin far og søster -
- og for å ha skutt sin eksmann foran kamera.
Rett i ræva!
Hun tilpasset seg ganske greit til livet i fengsel.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2018